Översättning: Sir TranslateAlot
Skynda på, vi åker snart.
Helen.
På väg till en premiär?
Kom igen, vi har inte hela dagen.
Gör som du vill.
Det här kanske blir värt något en dag.
Är de inte vackra?
Det är Georges födelsedag.
Han skulle ha blivit 40 idag.
Ta bort dem.
Hursomhelst, du borde inte plocka vildblommor.
Förstör för alla andra.
Grattis på födelsedagen, raring.
- Kom med. - Försiktigt på bussen nu, snälla.
Var försiktiga, se vart ni går, okej?
Åh.
Omedelbart den här vägen.
Och vart tror du att du är på väg?
Kom tillbaka hit! Hallå!
Hallå. Får jag köra?
För hundrade gången, nej, Reg.
Kliv bara på och sätt dig ner som alla andra.
- Nåväl, på väg till... - Reg...
Vad är det här?
Kakor? Jag tänkte att vi skulle prova något annorlunda.
Nå, lägg tillbaka dem. Jag vill inte ha dem, de är alldeles för dyra.
Jag sa, lägg tillbaka dem.
Tydligen vill vi inte ha de här.
Tänk inte på det. En del människor vet inte vad de missar.
Vill du ha en påse?
Skynda på, du låter alla vänta.
Åh, ursäkta mig. Hallå. Åh.
Du tappade din portmonnä.
Det är inget i den.
Behöver du hjälp?
Åh. Jag trodde aldrig att du skulle fråga. Här. Där.
Släck den.
Vi kommer att ha minst en toapaus.
- Uh. - Antagligen två.
Och var snäll och kör försiktigt, ja?
Vad?
Stäng dörren. Låt oss åka.
- Får jag köra? - Nej, Reg.
Tack.
- Åh. - Vad i....
Ursäkta mig? Ursäkta mig? Kan du vara snälla och stanna bussen?
- Vad? - På vägen tillbaka då?
Det här är ett misstag. Jag måste gå av.
Jag med!
Sitt ner! Sitt ner.
Vad sjutton klev du på för?
Jag hjälpte dig.
Åh, se vad det ledde till.
Vart ska vi?
En dag vid havet.
Men jag kan inte.
Nå, du kan nu.
Jag ska dränka mig när jag kommer dit.
- Jag behöver gå på toa. - Jag också.
Bråka inte, ät inga sötsaker.
- Ut, ut, ut, ut. Tack. - Din mor har försvunnit.
- Var är hon? - Hon klev på en buss.
- Varför? - Hur skulle jag vet det?
Jag måste åka till arbetet.
Och vad förväntas jag göra med de där två?
Hitta på något. Hon är snart tillbaka. Jag måste åka.
Ugh!
- Hallå? - Polly?
Jag är på en bensinstation. Kan du hämta morfar?
Han är väldigt arg. När kommer du tillbaka?
Snart, snart. Vänta. Jag måste gå nu. Åh, Gud, åh.
Din idiot! Var är du?
Det finns skinka i kylen, Frank.
Stopp! Stopp! Det är jag!
Stopp! Det är jag!
Kom igen!
Åh.
Skynda på!
- Vad gör du? - Jag ber om ursäkt.
Jag kom på er buss tidigare av misstag,
och jag undrar om jag kan stanna med er idag
och sedan åka tillbaka med er, om det är okej.
Ja, naturligtvis är det okej.
- Tack, tack. - Kom igen.
Nu åker vi!
- Får jag köra? - Nej, Reg.
Jag kan se havet.
Jag sa dig att det skulle vara värt det.
Jag har inte varit vid havet på åratal.
Varför inte?
Åh, du vet, lång väg.
Gillar inte din man att resa?
Inte längre. Han är död.
Verkligen?
Ja.
Det var tråkigt att se honom gå.
Helen. Den enda förnuftiga på bussen, förutom dig, förhoppningsvis.
Priscilla. Trevligt att träffas.
Le, allihopa. Ni är på semester.
Eh, det är underbart.
Vädret är bra, nej?
Det är något väldigt bekant med dig. Har vi träffats tidigare?
Det tvivlar jag på.
Kom igen, häng med.
Jag behöver en drink. Kom igen, låt oss gå.
- Åh. - Nej, nej, nej. Inte i havet. Uh!
# It was fascination
# I know
# And it might have ended
# Right then at the start
- Åh.
- Jag är rädd att jag är pank. - Oh.
Naturligtvis.
Så där.
I normala fall dricker jag inte på dagen.
Det här är inte normalt.
- För oss. - För oss.
Jag ger dig fem sekunder att försvinna ur min åsyn
annars ska jag placera en kula där solen inte lyser.
Vad?
Jag fick Morty precis där jag vill ha honom
och jag tänker inte släppa honom av kroken.
Vad menar du?
Ja.
# La, la, la, la
# Morty and me we were always
# intended to be me and Morty
# Morty and me
- # Me -# too-too-too
- Åh, min Gud.
Du är Helen Shelley.
Skyldig.
Jag är så upphetsad, jag... jag... jag har aldrig träffat en riktigt filmstjärna tidigare.
Jag tyckte att du var underbar.
Jag är din största fan.
Åh, bra, det är underbart,
för jag behöver verkligen din hjälp, Priscilla.
Min hjälp?
Ja. Titta på det här.
"Jerry Standing, firad Brittisk filmregissör
dog fridfullt den femte juli". Åh.
"Hemma i Frankrike. Begravning, tionde juli i
...Ile de Ré, Frankrike.
Åh. Han var en sådan god vän,
och en underbar, underbar regissör.
Och jag behöver verkligen säga adjö till honom ordentligt.
Naturligtvis behöver du det.
Ja.
Nå, jag kan inte inte åka själv, eller hur?
Inte? Varför inte?
Nå, jag skulle aldrig klara det.
Jag behöver din hjälp.
- Jag kan inte åka till Frankrike. - Varför inte?
- Du har kommit så här långt. - Ja, men det var av misstag.
Det är så de bästa sakerna händer.
Lyssna, kan du bevara en hemlighet?
Jag är inte så känd längre.
Du trodde att jag var död, eller hur?
Nej.
Eh, lyssna, Priscilla. Jag är pank.
Jag har inget,
och skådespelerskor får inte bli gamla i Hollywood.
Du förstår, begravningen är min sista chans.
Alla i Hollywood kommer att vara där,
studiochefer, agenter, producenter, regissörer.
Det blir.. Det blir som Oscarsgalan.
- Mm-hmm. - Lite sorgsammare, men inte mycket.
Jag ska skapa mig ett nytt jag.
Ur askan. Jag åker inte tillbaka till det där hemmet.
Jag bor hellre på gatan.
Du och jag, vi kunde ha ett äventyr.
Jag vet, men, jag kan inte.
Naturligtvis kan du inte.
Om du kunde vänta några få dagar medan jag planerar,
då kanske jag kunde komma då.
Jo, för sent. Vara i jorden om tre dagar.
Det är bara så kort varsel.
Ja, nåväl, till skillnad från dig har jag ännu inte gett upp.
Åh nåväl, åk hem till din man då.
Åh, jag glömde, han är död.
Ha ett bra liv, det som är kvar av det.
Helen.
Ähum, ursäkta mig. Jag undrar om jag kunde få låna en telefon?
Jag verkar ha förlorat min portmonnä med alla mina pengar i den.
Tack.
- Tryck noll först. - Ja.
- Hallå? - Frank, du kan aldrig gissa vem jag precis träffat.
- Var i helvete är du? - Helen Shelley.
Hon ville att jag skulle åka till en begravning i Frankrike.
- Frankrike? - Hela Hollywood kommer att vara där.
Frank, skulle du haft något emot om jag åkte?
Börjar du bli senil?
- Nej. - Kom hem då.
Ja, naturligtvis. Jag är snart hemma.
Ursäkta.
Gå på och sitt ner.
Stoppa bussen!
Kom igen, hjälp mig att ta henne.
- Helen, vart ska du du? - Ni gör mig illa!
- Gå på bussen! Helen! - Släpp mig!
Jag går inte tillbaka dit in! Ni kan inte tvinga mig!
Det här är kidnapping! Ah!
- Gå på och håll mun! - Ah! Släpp mig!
Hon vill inte komma tillbaka.
- Reg! - Ni gör illa mig!
Gå tillbaka till din plats, Reg! Gå tillbaka till din plats!
Lämna henne ifred.
- Kom igen, du är okej.
Sluta med det där.
Vad? Nej, nej, nej, nej, nej!
Vart ska vi?
- Du kan göra det! - Reg! Öppna dörren!
Färjorna!
- Öppna dörren! - Jovisst.
- Reg! Reg! - Ha!
Håll i era hattar!
- Stopp! - Stopp, stopp!
- Stoppa vad du gör. - Han har stulit min buss! Ring polisen!
Reg!
Åh min Gud, vi kommer att vara i fruktansvärda svårigheter.
Naturligtvis kommer vi det.
Påmin mig vart vi ska.
- Färjeterminalen. - Håll i er!
- Reg!
Den här, Reg! Den här!
Whoa!
- Reg!
- Ledsen, en gång till.
Jag kommer att kräkas.
- Följer du med mig? - Ja.
Jag visste att du skulle det.
- Sakta ner, Reg. - Jag försöker.
- Reg.
För Guds skull, vi kör för fort, Reg! Sakta ner!
- Min fot sitter fast! - Nå, ta bort den.
Jag kan inte, den har somnat.
- Åh, min Gud. - Vad gör du?
Jag måste få bort den. Låt mig få bort den.
- Se upp! - Kom igen!
- Åh, kom igen, fort! - Oh, oj, oj.
Låt oss dra härifrån innan de stoppar oss.
- Kom igen, rör dig! - Jag gör det.
Lycka till. Det var roligt.
Ja.
- Vi måste skaffa biljetter. - Nej, vi har inte tid.
Bara fortsätt gå. Spela gammal.
Rör dig..
Ursäkta mig.
Åh.
Ursäkta, är ni med i gruppen?
- Åh, ja, ja. - Är du säker?
Det är bara så att alla har passerat igenom nu.
Nå, jag trodde att jag var det.
Vad ska vi göra nu?
Du känner inte mig.
- Vad som än händer, fortsätt gå, okej? - Ja.
- Åh, Helen.
Åh, min Gud. Är du okej?
Sluta.
Åh, ursäkta, ursäkta, ursäkta.
Ähum, jag tror att hon svimmade. Jag har ingen aning om vem hon är,
men hon ser bekant ut.
Madam. Madam?
Kan du höra mig?
Naturligtvis kan jag höra dig. Du skriker i mitt jäkla öra.
Här.
Hjälp mig upp.
Vi gjorde det. Jag kan inte fatta det.
- Inte på grund av dig. - Vad menar du?
- Var är baren? - Jag gör mitt bästa.
Så, när dog din man?
Ursäkta?
När dog han?
- Åh. För länge sedan. - Hm.
Hur var han?
- Mycket trevlig. - Verkligen?
Nåväl...
Vad är det för fel?
Ryck upp dig.
Ähum, jag tror att jag behöver lite frisk luft. Jag ska...
Se oss åka.
Det är bra. Jag går ingenstans.
Jag förstår inte, pappa. Var är hon?
Jag sa ju det, hon har åkt till Frankrike.
Hon måste ha sagt mer än det.
Nå, för att hjälpa Helen Shelley.
De ska tydligen gå på en begravning.
Vem är Helen Shelley?
Vet ni ingenting? Hon var en filmstjärna på 60-talet,
och spårade ur, var ett fyllo.
Jag är säker på att hon är död.
Eh, det här låter inte vettigt.
Ja, det är din mor.
- Jag ska ringa polisen.
- Det finns ingen anledning till det. - Jo, det gör det.
Du är långsammare än mig och jag är handikappad. Kom igen.
Snart nog ligger vi i jorden.
- Kom igen. - Jag vill ha tillbaka min plånbok.
Jag såg den i din handväska och jag vill ha tillbaka den. Nu.
Så att jag kan åka hem.
Var inte dum, du kan inte åka hem...
Eric!
- Åh! - Eric!
- Åh, min Gud!
- Eric! - Åh, Gud!
- Priscilla, vad gör du?
Vad gör du?
Jag har dig.
Åh, min Gud.
Du blir okej.
Priscilla, vakna.
Vi ska vara med på TV.
Du är en hjälte men vi måste gå nu direkt.
Vem är du?
Nå, jag är Helen Shelley för Guds skull.
Är den lilla pojken okej?
Ja, han mår bra.
Han kommer inte att bada igen inom kort.
- Åh, raring. - Vad är det?
Det är bara... det var en chock.
Åh, ja, naturligtvis. Men upp med hakan.
Jag menar, du räddade hans liv. Du förtjänar att bli hyllad.
- Gör jag? - Ja, och jag också.
Du kommer att stanna, eller hur?
Jag vet inte vad jag skulle göra utan dig.
Och jag har ytterligare en god nyhet åt dig. Jag hittade din plånbok.
Den hade fastnat uppe i linningen på din jackficka.
Försök att vara mer försiktig.
Det här är så spännande. Så kom igen nu.
Madame...
En sådan modig sak att göra, för vem som helst, men ähum,
om ni ursäktar mig, vid er ålder, ni måste vara en väldigt säker simmare.
Nej, inte direkt.
Åh, ett sådant nöje att vara här i Frankrike
och åh, ni pojkar har varit så lojala mot mig.
Vad fick dig att göra det?
- Jag... - Nåväl, det är så underbart att vara tillbaka
och så glad att se jag inte blivit bortglömd.
Hon är bättre på det här än mig.
Jag förstår inte. Vem räddade den lilla pojken?
Det gjorde jag.
Men det här är Helen Shelley.
Hon är en filmstjärna. "Morty och jag", hon spelade "jag".
Inte jag, jag, Men, ähum, rollen "jag"
- Stopp. - Hon är den ni borde prata med.
Hon är tillbaka, hon är redo för arbete, hon söker ett jobb.
Hon har en dålig höft, men hon är en fantastisk skådespelerska.
Hmm. De är inte intresserade av mig.
Det är dig som de vill prata med.
Hon är den riktigt filmstjärnan.
Tack.
Åh, det var underbart att träffa er alla
men vi måste gå. Vi vill inte trötta ut henne efter sitt dopp i kanalen.
Du förödmjukar mig. Låt oss gå.
De är inte ett dugg intresserade av mig.
- Vänta!
Jag ville tacka dig så mycket.
Åh, det spelar ingen roll... han behöver inte säga något.
Det är ditt fel! Ditt fel.
Du... du borde vara mer uppmärksam.
Du får aldrig släppa honom med din blick.
Men det var en olycka.
Finns inget som en olycka.
Jag borde veta. Ingen olycka, madame.
Ooh, j'ai... suis désolés,
mais... on y vas.
- Priscilla, vänta på mig. - Jag åker hem.
Kilar hem till din man?
Varför ljög du?
- Hur vågar du påstå att du känner till mig.
För jag såg er båda i snabbköpet.
Åh, det lyckliga paret.
Du lät honom trampa ner dig för ett paket kakor.
Din kära make är bara en otrevlig tyrann.
- Och du önskar att han var död. - Och vad är du?
Hur förlorade du ditt barn?
Han drunknade, Helen. Det är hur jag förlorade honom.
Du förstår, jag visste det.
Vi är samma skrot och korn, du och jag. Vi är likadana.
Vi är inte likadana.
Det är vi, Priscilla. Det är vi.
Jag åker hem.
Skygga, vanärade, tidigare Hollywoods dåliga flicka,
Helen Shelley, har dykt upp efter att ha gömt sig i Frankrike
efter att ha kapat en buss...
- Mormor. - Mormor.
Vid ilandstigning från färjan i Cannes,
hjälpte Helen att rädda ett franskt litet barn från att drunkna
tillsammans med sin vän, en brittisk pensionär, Priscilla Williams.
Mrs. Williams hoppade i havet för att rädda pojken
som hade fallit i.
Sedan, i en återförening med barnet och hans föräldrar,
började hon anklaga dem för olyckan.
Nej, det är ingen olycka. Inget sådant.
Jag borde veta. Ingenting sådant.
En märklig och märkvärdig historia
som har fångat Frankrikes hjärtan.
Nu tillbaka till studion med de senaste nyheterna.
Åh, Gud.
Hallå.
En, en passagerare till England, tack.
Hallå? Stopp.
Hallå?
Merci, beaucoup. Merci.
Monsieur, uh... Je veux un lift, uh, ile de Ré?
S'il vous plait? Ile de Ré?
En skjuts för moi.
Je suis grand filmstjärna.
All jag vill ha är en jäkla skjuts.
- Hej, kan du stanna för mig?
Ungar! Stick och brinn!
Ähum, Ile de Ré, c'est långt? En, skjuts åt moi.
Arréte! Snälla. S'il vous plait.
För Guds skull.
Taxi. Taxi.
Åh, merci. Merci, taxi.
- Du kom inte särskilt långt. - Inte du heller.
Vart ska vi?
Jag vet inte hur det är med dig, men jag är utsvulten.
Då åker vi, monsieur.
Varför kom du tillbaka?
För du hade rätt.
Jag önskar faktiskt ibland att Frank var död.
Varför?
För han skyller Georges död på mig.
Han har aldrig förlåtit mig.
Han var bara fyra, George. Och vi brukade gå på picknic vid floden.
Han älskade det.
Frank följde aldrig med, han var alltid för upptagen.
Och, eh, jag...
Jag vände bara min rygg till för en sekund.
Babyn grät, Sarah. Och han var borta.
Han hoppade i.
Han trodde att han kunde simma.
Jag hoppade i efter honom, naturligtvis, men det var för sent.
Frank vägrar att prata om det.
Kanske därför jag kom tillbaka.
Jag behövde en paus. Och sedan fortsätta.
Det är viktigt att fortsätta, eller hur?
Jag kom inte hela den här vägen bara för att fortsätta och inte du heller.
Jag vill ha en till chans på det... på livet.
Vill inte du det?
Visst.
Låt oss skaffa dig ett arbete, då.
Kan du köra?
Ja, men jag har inte gjort det på många år.
Hur som helst, det är stängt.
Det här är verkligen en dålig idé.
Åh, det är inget problem.
- Det är bara en biluthyrning. Vi betalar dem senare.
Var är dina ballar, kvinna?
Åh, min Gud. De tänker stoppa oss.
Nej då, det gör de inte.
Vi är bara två gamla damer som ska på utfärd.
En väldig långsam utfärd.
- Bonjour, big boy! Hallå.
Det finns några fördelar av att vara pensionär.
Gasen i botten nu, baby.
Ile de Ré, nu kommer vi.
Du måste växla upp från andra växeln
om vi ska komma till den här begravningen i tid.
- Vad gör han? - Vi är på fel sida vägen!
Borde vara tillbaka på hemmet.
- När var senast du tog en körlektion? - Fråga inte.
Fråga inte?
Prata inte med mig.
Jag ska alldeles strax svänga.
Åhh, bra gjort.
Du ansvarar för sat-naven.
Gud, den här saken är så pillig.
Så.
Au rond-point, prenez la deuxième sortie.
- Nå, det är på franska! - Kan du ändra den till engelska?
Nej!
Prenez la deuxième sortie.
- Nej, nej, nej, nej, nej!
- Du kör åt fel håll! - Höger, håll till höger!
Jag är rätt nu. Jag är rätt. Jag gjorde det.
Prenez la deuxième sortie.
- An... andra avfarten. - Du missade precis den.
- Okej. - Åh, Gud.
Jag gillar rondeller.
Prenez la sortie.
- Håll till höger. - Jag gör det!
- Tror jag börjar få kläm på det nu.
Åh, tack Gud för det.
Åh, sex timmar. Det är inte alltför illa.
- Är vi där än? - Nope.
Jag har ingen aning om var vi är.
Varför har vi stannat?
Jag tror att vi har slut på bensin.
Jag tror inte mina öron.
Är inte det ett elementärt misstag?
Och vad förväntas jag ha gjort?
Stannat och köpt lite?
I en stulen bil, och jag har inte kört på 20 år?
Åh, jag glömde. Du somnade.
- Ja, nåväl, jag var trött. - Jag är trött!
Jag är så utmattad att jag knappast kunde köra.
Jag försöker få dig till den här begravningen.
Ja, nå, det blir min begravning i den här takten.
Ahh. Vad gör vi nu?
Hur ska jag veta?
Jag har inte alla svar.
Så nu kan vara ett bra tillfälle för dig att börja tänka själv.
- Vad gör du? - Jag tänker själv.
Vi behöver hjälp.
Nå, jag kan inte gå någonstans!
Nå, du stannar här, och jag går!
Åh, oroa dig inte för mig!
- Jag klarar mig bara bra!
Hallå, vänta nu lite!
Glöm inte att jag är handikappad här!
Priscilla! Jag skojade bara.
Kom igen. Kom igen, låt oss bli vänner igen!
Kom igen.
Jag har förlorat min käpp. Det här är grymt!
Åh...
Gud.
Priscilla...
Åh, Gud, åt vilket håll har hon gått?
Priscilla, var är du?
Priscilla!
Åh, Gud.
Okej, tillbaka till den jäkla bilen.
Var är hon?
Vad har jag gjort?
Helen!
- Helen! - Jag är här borta, för Guds skull.
- Vad gör du? - Du låste bilen, din idiot.
- Nå, du var sist ut. - Du tog nycklarna!
Där är en bil.
Det kommer en bil.
Hjälp! Snälla, stanna!
Stanna...
Vem i helvete är det här?
Han ska hjälpa oss.
Till en för tidig grav.
- Han har pyjamas på sig. - Jag vet, men för tillfället,
är han det enda alternativet vi har. Kom igen nu.
Tack så mycket för det här.
V.. vart är vi på väg?
Ähum, vi kanske kunde kliva av nu, tack?
Kan du vara snäll och stanna bilen nu?
Vi skulle vilja gå ur nu, tack.
Charmerande.
Åh! Nåväl, voulez-vous attendez l'a ..
Vet ni vem jag är?
Jag är en mycket känd skådespelerska som håller på att dö av nedkylning,
- så ur vägen.
- Vi är tillsammans. - No, ecoute-moi.
- J'appelle la police. - No, no, madame!
- Vad säger hon? - Hon ska ringa polisen.
Nej, du skulle bara våga!
Allô?
Ni måste byta om till middag.
Det finns kläder i garderoberna.
- Merci. - Oh.
Nåväl, han är uppenbarligen tankad.
- Tror du att han är singel? - Shh.
Är han din chef, eller din man eller vad?
Åh, min Gud.
Jag är så ledsen. Jag ska gå och byta om.
Gör inte det, snälla.
Det är trevligt att se den buren igen.
Det där är din fru.
Ja.
Är vi klara?
Låt oss äta.
- Så, du är rik. - Lite.
- Och känd. - Tyvärr.
För vad, exakt?
Wow.
Huh...
Så nu är du en enstöring, inlåst i det här stora gamla huset
med syster Ratched. Så totalt eländigt.
Är det därför du kör omkring på nätterna i din pyjamas?
Nå, jag vet att berömmelse kan driva dig till vansinne.
Vi är lika, vet du?
Förutom att du har en massa pengar och fortfarande är känd.
Åh, jag tycker om en man med gott om hår på huvudet.
Så, är din fru död eller bara ute och shoppar?
Helen.
Död.
Åh.
Nåväl, det finns ingen anledning att gå som katt kring het gröt.
Jag menar, i vår ålder tror jag att vi alla behöver lite sällskap,
och lite kärlek. Nå, jag vet att jag gör det.
Jag tror inte att du kan få för mycket av det, tror du?
Men jag är inte säker på att kärlek är så bra som det sägs.
Har du någonsin varit kär?
Ja.
Åh, så bra för dig.
Jag tror inte att Priscilla har det, eller hur?
Och vet du, tills nu, hade inte jag heller det.
Fransmän är så romantiska.
- Jag är italiernare. - Nå, det är ännu bättre.
Italiernarna är de bästa älskarna.
- Åh.
Oj, du gav mig nästan en hjärtattack.
Jag är så ledsen. Det är mina händer. Jag har artrit
och jag har inte mina tabletter, ursäkta.
- Du behöver en drink. - Nej, jag...
Det har varit en lång dag. Jag tror att jag går och lägger mig.
- Jag vill följa med dig. - Åh.
Jag har exakt vad du behöver.
Lugn, tigern.
Ta en drink till. Jag blir inte borta länge.
Hm. Okej.
Hallå.
Åh, jag är ledsen men jag röker inte.
Inte jag heller. Men jag gör ett undantag för droger.
Medicinska syften bara, så klart.
Det hjälper dina händer, jag lovar.
Whoo.
- Vad är så roligt? Priscilla!
Vad är så roligt? Skrattar ni åt mig?
Nej!
Shh.
Om hon sa att hennes man är död, så är han inte det.
Han är väldigt mycket levande.
Jag är ledsen.
Han är en väldigt lycklig man.
Jag antar att han är det.
Vad viskar ni om nu?
Mm.
- God morgon. - Hallå.
Det där ser inbjudande ut.
Jag förberedde mig psykologiskt att gå i.
Åh.
Det tar mig åratal.
Jag simmar varje dag.
- Gör du? - Ja.
Är du tokig?
Antagligen.
Nåväl, du kan hjälpa mig att gå i.
Jag skulle älska det, men jag har ingen baddräkt.
Inte jag heller.
Åh.
Kom i som du är.
Redo?
- Ett, två, tre. - Åh!
- Uh. - Åh, min Gud.
Mm. Det är lite kyligt.
Stopp, du borde inte simma.
Några av oss har en begravning att åka till imorgon,
om du inte har glömt varför vi är här, Priscilla.
Ursäkta.
- Du måste gå upp. - Okej.
- Monsieur.
Brr!
Skynda dig, Priscilla!
Jag sitter fram.
- Skål. - Skål.
Någon som vill ta en liten promenad?
Ja.
Fint.
Ähum, faktiskt.. ähum, nej, ni går.
Jag är lite trött.
- Åh, verkligen? - Hm.
- Du ser lite trött ut. - Gör jag?
Åh, för sjutton. Ja, det gör du.
Nåväl, du sa just att du gjorde det.
Åh.
Okej.
Ciao.
Vet du att jag känner mig tio år yngre när jag är med dig?
Alla mina värkar och smärtor, de har försvunnit.
- Regardez-moi! - Alberto!
Oh, merci, Alberto.
Tack så mycket.
Hallå? Hallå? Jag sitter fast i bilen.
Kan någon hjälpa mig ur den här bilen?
Åh, tack så mycket.
- Det här är en cirkus. - Jag trodde att du tyckte om det.
Du har ingen aning. Oh, pardonnez-moi.
Excusez-moi.
Bry er inte om mig.
- Kom igen, pappa, skynda dig, skynda dig!
- Kom igen!
Okej.
Stopp. Låt bli.
Varför?
Får jag bjuda dig på middag?
Ja, men...
Bara vi två.
Är inte det lite fräckt?
Nej. Snabbt.
- Förtjusande. - Vackert.
Det klär dig. Samma färg som din blus
och samma färg som dina ögon.
Ska jag köpa den?
Jag ska köpa det åt dig.
Vacker. Underbar.
Vänta här.
Hallå?
- Hallå? - Qui êtes-vous?
Que voulez-vous?
Åh, ingenting. Jag är så ledsen.
Vänta, är du engelska? Jag kan prata engelska.
- Jag är halvengelsk. - Verkligen?
Vad heter du?
Elena. Nå, vad heter du?
- Els, vad gör du? - Här ute, mamma.
Åh, kom in, raring, det är sent.
Den här damen är från England. Jag praktiserade min engelska.
Hallå. Ähum, så snällt. Raring, vi har en stor dag imorgon.
Ähum, jag är ledsen, jag hoppas att hon inte besvärade dig.
Åh, nej, nej, inte alls.
Känner jag dig?
Nåväl... Nej, jag tror inte det.
Åh, min Gud.
Jag känner visst dig.
Du är Helen Shelley, eller hur?
Åh, min Gud. Min pappa skulle bli så glad.
Jag tvivlar på det.
Snälla, vill ni komma in ett ögonblick?
Åh, nej, nej. Jag ska verkligen..
Jag vill bara visa dig något, snälla.
Åh, okej.
Vilket underbart, underbart hus.
Du har inte förändrat någonting.
- Det är fantastiskt. - Nå, tack.
- Den här vägen. - Tack.
Titta vad jag hittade när jag gick igenom hans arkiv.
Är det du?
Ja, det är det.
Och det var din första film, eller hur?
- Ja. - Pappas första stora succé.
- Åh, jag är så ledsen.
Jag menade inte att göra dig upprörd.
Ähum, jag borde verkligen...
Jag blev bara lite upphetsad över att se dig här.
Åh, det är okej. Jag är ledsen, jag är dum.
Inte alls. Ähum, det har varit en väldigt sorglig tid för oss alla.
Gud, tror du att jag träffade dig när jag var en liten flicka?
Jag tror inte det.
Jag måste gå.
Vi har drinkar efter begravningen så kom och var med oss.
Var... var Jerry en god far?
Ja, det var han. Han var den bästa.
Vet du, du är så lik din far.
Jag vet. Det är vad alla säger.
Funderade du någonsin på att hitta din riktiga mor?
Nej, ähum,... vi var mycket lyckliga. Jag ville inte förstöra det.
Naturligtvis.
- Jag är ledsen. - Det är okej.
Du gjorde det rätta, vet du.
Att inte leta efter din mor.
- Kör.
- Monsieur Rosetti! Comment allez-vous? Bonsoir. - Bonsoir, madame.
- Madame. - Bonsoir.
Bonsoir.
Underbart.
Jag är glad att du accepterade min inbjudan.
Det är jag också.
Jag brukade vara mycket modigare när jag var barn.
Jag kom hit för kärlek.
Hur som helst....
Tack.
Till dig, min engelska ros.
- Jag borde inte vara här. - Hmm?
Jag är för gammal för allt det här.
Ah, du är aldrig för gammal.
Men jag har en familj och de behöver mig.
De får tillbaka dig snart.
- Om inte... - Om inte?
Äh, dum idé.
Vad?
Nej, ingenting.
Berätta för mig.
Om du inte stannar hos mig.
Dum idé, jag vet.
Det skulle inte vara så dåligt, eller hur?
Åh, Alberto, jag...
Jag är så ledsen.
Jag måste gå.
Merci.
Jag skulle vilja sjunga en sång.
- Verkligen? - Ja.
- Tu es d'accord? - Oui, d'accord.
Okej, så vad skulle du vilja sjunga?
Åh, du får se.
- Madame. - Tack.
Nåväl, god kväll, damer och herrar.
Ähum, ledsen att avbryta er kväll.
Jag är Helen Shelly.
Ähum, några av er kanske har hört talas om mig.
Några av er kanske inte.
Ähum, jag skulle vilja sjunga en sång
som var väldigt känd för länge sedan,
som jag.
# Who can I turn to
# When nobody needs me
# My heart wants to know and still I may go
# Where destiny leads me
# With no star to guide me
# And no one beside me
# I'll go on my way
# And after the day
# The darkness will guide me
# And maybe tomorrow
# I'll find what I'm after
# I'll throw off my sorrow, beg, steal, or borrow
# My share of laughter
# With you, I could learn to
# With you, on a new day
# But who can I turn to
# If you turn away
- Ursäkta mig.
Jag kan inte fatta att det är du. Jag är ett stort fan.
- Åh, tack. - Nej, verkligen.
Jag måste ha en bild med dig.
- Le.
Du är fortfarande så sexig.
Ursäkta, jag är lite full.
Hm, nå, det är jag också.
Nå, varför hjälper du inte mig till mitt rum?
Naturligtvis.
- Den här vägen. - Den här vägen?
Det är ingen dum idé.
Du har inte berättat för mig vad du gör här.
Åh, spelar in en film.
- Verkligen? - Hm.
Jag visste inte att något var på gång här.
Vad är det?
Det är en komedi.
Nå, du kan göra komedier.
- Tycker du det? - Naturligtvis.
40 år för sent. Inte illa ment.
Ingen fara.
Ähum, nåväl, trevligt att träffa dig, och lycka till med din film.
Detsamma.
Du har ett underbart leende.
Jag känner mig som en tonåring igen.
Det är bra.
Jag kanske skulle gå tillbaka till mitt rum nu.
Om du vill.
Har du lust att släcka ljuset?
Alberto?
Alberto. Åh, min Gud.
Åh, snälla, Gud. Snälla, Gud.
Helen.
Åh.
Helen?
Gå iväg.
Helen, det är jag. Jag behöver dig.
Jag går inte, jag har ändrat mig.
Snälla, det är angeläget.
Vad vill du?
Han är död.
- Vem är död? - Shh. Alberto är död.
- Kom fort.
- Åh, Gud. - Skynda dig.
Åh, min Gud. Vad har du gjort?
Inget.
Det där är ett rätt stort ingenting.
Vi gick till sängs igår kväll och jag hörde ingenting
och när jag vaknade upp var han så där. Det är hemskt.
- Vad ska vi göra? - Vi?
Nåväl, han dog åtminstone lycklig.
Åh, Gud.
Där men för Guds nåd går jag.
- Vi måste berätta för någon. - Nej.
Nej, klockan är halv 11. Begravningen är 12. Vi är okej.
Jag bryr mig inte. Det här är viktigare.
Kan du samla dig? Titta, han är död,
och han hade inte velat att vi ställde till ett ståhej.
Det måste jag.
Jag ska klä mig.
Det är Helen Shelly, faktiskt.
Han bara sover. Lämna honom ensam.
Överdriv inte.
Hmm, nåväl, han var tvungen att gå någon gång.
Vi alla gör det, min kära,
men bara inte riktigt än.
Hallå!
Ja, jag är verkligen... Jag är verkligen ledsen.
Jag tror att han måste ha fått en hjärtattack.
Ja. Jag vet. Det är en fruktansvärd chock.
Polis?
Är det nödvändigt?
Ser du vad du har gjort?
Det finns inget vi kan göra åt det nu.
Kom igen, jag måste åka till den här begravningen.
Det här är inte bara om dig och din karriär.
Det gjorde jag inte!
Mamma! Jag fatta det inte, vi hittade dig.
Kristus, det här är allt vi behöver.
Stå på dig.
Vilken trevlig överraskning.
- Du ledde oss i en lustiger dans. - Var har du varit, mamma?
Hon har varit på semester, med mig.
Ursäkta mig? Vem är du?
Hennes vän.
Det här är Helen Shelly.
Kommer du ihåg, Frank, filmen "Morty och mig?"
# Too-too-too-too, me and Morty
# Morty and me
Mamma, är du sjuk?
Jag är riktigt orolig för dig.
- Kan vi åka hem nu? - Ja, pappa.
Jag vet. Vi ska åka nu direkt.
- Nu direkt? - Mamma, låt oss åka.
- Jag behöver toaletten först. - Visst. Fint.
Mamma, sätt dig i bilen, snälla. Vi kommer ut om en minut.
Kom igen, gå ut härifrån nu!
Fort, vi måste ut härifrån.
- Jag har bilnycklarna. - Vad?
Ja, lyssna, jag måste åka till den här begravningen
och jag kan inte gå utan dig.
Men jag kan inte lämna, Helen.
Men säkert vill du inte behöva förklara allt det här för Frank. Lyssna.
Lyssna på mig, fröken Pryd. Jag ber dig.
Du lovade mig. Du lovade att du skulle hjälpa.
J... jag måste berätta för dem vad som hände Alberto.
Du dödade inte Alberto.
Han var en sjuk gammal man och han dog mycket lycklig.
Frank kommer inte att åka iväg.
Du kan förklara allt för honom nästa gång du ser honom,
men just nu behöver jag att du sätter dig i den här bilen och kör.
- Fortsätt.
Jag tror att jag höll på att bli kär i honom.
Han frågade om jag ville komma och leva med honom.
Det skulle ha slutat bra.
Kom igen.
Harry? Harry?
Harry Schneider, är du döv?
Ja? Känner vi varandra?
Jag ska glömma att du sa det.
Jag är så ledsen. Jag har ingen aning om vem du är.
Är du senil?
Jag tror inte det.
Hon är Helen Shelly.
Helen. Min Gud.
Vad i helvete gör du här?
Jag behöver ett jobb, Harry. Du är skyldig mig.
Naturligtvis. Kom förbi hotellet efter.
- Och jag ska se vad jag kan göra för dig. - Ja.
- Du ordnar det, eller hur? - Visst.
- Åh, vilket hotell? - Le Bereni.
- Vid huvudtorget. - Okej. Tack.
Välkomna. Ähum...
Det är underbart att se er alla här.
Jag hade planerat att läsa en dikt.
Nåväl, pappa hade planerat för mig att läsa den,
men i morse kändes det på något sätt inte rätt.
Så, ähum, jag ändrar lite, är jag rädd.
Förlåt, pappa.
Att växa upp med en känd regissör var ett äventyr.
Vi alla vet att han kunde vara rätt mycket ett kontrollfreak,
men vi vet också hur rolig och hur kärlekfull han var,
hur lojal.
Det viktigaste för pappa var historien.
Hur berätta en historia så att folk skulle tro på den och kunna identifiera sig med den.
Att han har lämnat oss har, ähum,
föranlett mig att reflektera över min egen historia,
och hur den kunde ha varit så annorlunda.
Men pappa fångade den och han gjorde den till något
som jag kunde tro på,
till en väldigt lycklig historia, och för det är jag så tacksam.
Så jag vill bara säga tack, pappa.
Tack för att ha gett mig en lycklig historia, och, ähum...
Nå, ähum, det är det.
Älskar dig, pappa.
Lucy, jag är här för dig.
Jag är din mor.
Ursäkta mig, madame, men du måste gå.
Nej.
Jo, det måste du.
Jag vill att du är snäll och går.
Jag har kommit hela den här vägen bara för att träffa dig.
Jag vill bara vara här med dig och Elena,
om du låter mig.
Du är inte min mor.
Helen, hon vill att du går. Kom nu.
Jag är det!
Hur vågar du?
Gå.
Var snäll och gå.
- Jag är det. - Shh.
- Cette dame-la . - Madame, madame!
- Vi vill att ni kommer till polisstationen. - Varför?
Var ni med Alberto Rosetti på hans hotell i går natt?
- Uh... - Mamma, vad har du gjort?
Ähum, nej. Var inte fånig. Det var jag.
Sedan när är det ett brott att ligga med en man?
Sedan han dog. Var snäll och kom med oss.
- Var inte oroliga, vi hittar er!
Kom igen, låt oss sätta oss i bilen.
Så det var du som var med Alberto.
Ja.
Och du hade varit med honom hela natten.
Och han mådde bra när ni gick och lade er.
Men när du vaknade på morgonen,
låg han på golvet, död.
Ja.
Det måste ha varit en obehaglig chock.
Okej, det är allt för tillfället.
Tack.
Merci.
Jag hade ingenting med det här att göra, ni måste låta mig gå.
Jag har ett mycket, mycket viktigt möte att gå på.
Var snäll och vänta här.
Jag måste få ett meddelande till Harry.
Jag kan inte fatta att du ljög för mig.
Åh ja, nåväl, okej, kom över det.
Varför berättade du inte för mig?
Åh, snälla, kom igen nu.
Men du kunde ha haft en chans
om du inte hade kommit oinbjuden på hennes fars begravning.
Jag planerade inte att ställa mig upp där.
Men till skillnad från dig, var jag faktiskt manad att göra något.
Om hon inte vill veta, så fattar jag det.
Jag kan se att hon har det bättre utan mig,
men jag försökte åtminstone.
- Vad menar du? - Åh, "Jag tror att jag älskar honom,
han frågade om jag ville leva med honom."
Åh, verkligen patetiskt.
Jag har aldrig hört något så vilselett.
Tack Gud för att gamlingen kolade vippen
innan du hade en chans att göra dig själv till en ännu större dåre.
Sluta! Snälla!
Jag säger bara dig sanningen, men du kan inte ta den.
Sanningen är att du är en djupt otrevlig och självisk kvinna
som inte bryr sig om någon annan än sig själv.
Åh, Gud, om jag bara hade en chans till med George.
Du hade din med ditt barn och du sabbade det.
Hm. Fin vän du visade dig vara.
Jag är inte din vän.
Vad i helvete pågår, mamma?
Var är madame Shelly?
Ähum, dans la toilette.
Åh, okej, nåväl, ni båda kan gå.
- Verkligen? - Ja.
Han fick en hjärtattack, som vi trodde.
Hans assistent ringde mig.
Han var mycket sjuk. Jag tror att du gjorde honom lycklig.
Han var en stor man. Du berättar för din vän.
- Ja. - Lycka till.
Hallå.
Är Harry Schneider här?
Mm, han har checkat ut.
Åh. Tack.
Hej, hej! Du! Var är Harry?
Jag är rädd att han var tvungen att lämna för brådskande angelägenheter.
Ljug inte för mig.
Vi är så ledsna att vi inte kunde träffas.
Här är vårt kort.
Han sa, se till att du kommer och hälsar på i L. A.
Kom förbi. Ta en kopp tea. Han är ett stort fan.
Varför kom du hit?
För att träffa dig.
Inte för att skaffa ett jobb?
Jag ville se om du var okej.
Och du är, du... du är underbar.
Åh, ni hade det så mycket bättre utan mig.
Jag visste att Jerry skulle ta hand om er.
Men jag vill bara att du vet att....
Nå, det har inte gått en enda dag
som jag inte har tänkt på er.
Och jag... och jag vill bara säga att jag är ledsen.
Jag är ledsen.
Jag mår inte bra.
- Behöver du en doktor? - Nej.
Jag behöver åka hem, med min fru.
Frank, jag är... jag är ledsen för att jag ställde till allt det här ståhejet.
Vi är snart hemma.
Vad är fel på dig, då? Va?
Sluta, du krossar mig.
Varför var du tvungen att ställa till ett sådant spektakel av dig själv med att hoppa i havet?
Du kunde ha dött.
Jag var tvungen.
Det fick inte tillbaka George, eller hur?
- Nej, men... - Men ingenting.
Räck mig mina skor.
Mina skor.
Vart ska du nu?
Vi ses där nere.
Vad är det här?
Ni killar kan prata med författaren.
Jag tror att vi vid det här laget måste sätta oss ned med författaren.
I annat fall kommer det inte att fungera.
- Nej... - Mr. Schneider.
Mr. Schneider, jag är ledsen att besvära dig så här.
Häng kvar en minut. Ja, hallå. Känner jag dig?
Vem pratar hon med?
Jag är en av Helen Shellys vänner.
Lyckades hon få kontakt med dig?
Tack Gud, nej. Ärligt så hoppas jag att hon gör oss alla en stor tjänst
och försvinner tillbaka där hon kom ifrån.
- Åh. - Kör.
Ju snabbare vi får hem dig, desto bättre.
Mamma?
Vad... vad gör du? Kom tillbaka in.
Jag måste hitta min vän.
- Var inte fånig. Kom tillbaka hit. - Frank.
Det är något som jag vill säga dig.
Jag är ledsen att George dog när han var med mig,
men det var inte mitt fel.
Och jag vill inte försöka att få tillbaka honom,
jag vet att det inte är möjligt.
Jag vill bara komma ihåg honom som den underbara pojke han var.
Och under de här senaste få dagarna, har jag insett hur...
hur eländigt mitt liv har varit
och jag vill njuta resten av det,
så jag tänker göra det,
med start precis nu.
Nej, nej, stanna här, raring.
Jag mår bra.
Jag älskar dig väldigt mycket och du kommer alltid att vara min bästa tjej.
Jag blir okej.
Vänta.
Åh, Frank.
Tack.
Jag är ledsen.
Vill du komma hem nu?
Nej.
Helen?
- Helen?
Jag träffade henne igen på hotellet.
Jag sa att jag var ledsen, men hon...
hon ville inte... hon ville inte veta.
Jag ville bara träffa henne igen innan...
Innan det är för sent.
Jag har lämnat Frank.
Vad händer nu?
Nåväl, jag vet inte hur det är för dig,
men jag skulle tycka om en liten åktur.
- Kom igen, min vän. - Ja.
# Morty and me
# We were always intended to be
# Me and Morty, Morty and me
# We were always intended to be
# On our first sortie
# Ooh, he hooked and caught me
# Fifteen forty, but oh, what he taught me
# Sweetly taught me
# The day he went, he
# Ooh, he hurt me plenty
# The cognoscenti said, "hey, we warned you"
# Yes, we warned you
# Morty and me
# We were always intended to be
# Me and Morty
# Morty and me
# We were always intended to be
# Oh, we burned so brightly
# Love both day and nightly
# Time was on
# Our side
# Now those days are faded
# Still I'm not persuaded
# It's all over, I'm not mortified
# We're intended to be
# Intended to be
# Oh, Morty, hear me
# I feel him near me it's so clear we
# Are still together
# Never left each other
# Morty and me
# We were always intended to be
# Me and Morty
# Morty and me
# We are still intended to be
# Still intended to be
# Me and Morty
# Morty and me